![](https://www.granollers.cat/sites/default/files/styles/galeria_noticia/public/noticia/2018/11/17_familia_verde_aldea_078_primerpla_parlamenteu_ok.jpg?itok=C-ask_lW)
El granollerí Josep Verde i Aldea va arribar a ser vicepresident del Parlament Europeu
El proper divendres 16 de novembre (Sala Francesc Tarafa, 19 h), Granollers reconeixerà la figura de l’advocat i polític Josep Verde i Aldea (Granollers, 1928-Barcelona 2017), a proposta d’una comissió cívica que ha promogut aquest homenatge i a la qual s’hi ha adherit l’Ajuntament. Aquest mes de novembre Josep Verde hagués complert 90 anys.
Josep Verde va néixer a Granollers en el si d’una família d’origen sorià. Part de la seva infantesa la va viure a Banyuls, al sud de França, on els seus pares van decidir enviar el Josep i la seva germana, coincidint amb la Guerra Civil i amb la nova destinació a Portbou del seu pare que era tinent de carrabiners. Acabada la guerra i amb un breu parèntesi de la família a Barcelona, tornen a Granollers on Verde destaca com a estudiant a l’Escola Oficial de Segon Ensenyament, l’Institut, de la mà d’un professor que ell va considerar d’una influència determinant en la seva vida, Salvador Llobet. Verde va ser el primer granollerí a obtenir el Premi Extraordinari d’Examen d’Estat.
En la seva etapa a Granollers sempre va estar vinculat amb el teixit cultural. Va ser un dels fundadors de l’Associació Cultural de Granollers, on hi va fer diverses ponències, i un dels impulsors del Premi Granollers de Pintura, que organitzava el Museu de Granollers en col·laboració amb l’Ajuntament. Home de fortes conviccions religioses, va ser el president de les joventuts d’Acció Catòlica i va dirigir-ne la revista que porta aquest mateix nom que després va esdevenir Granollers Comunitat Cristiana.
Verde va ser conservador del Museu de Granollers en substitució d’Antoni Jonch.
La seva etapa a Granollers acaba el 1969, ja que després d’haver fet un postgrau de dret comparat i un curs sobre les comunitats europees a Luxemburg, cada vegada tenia més relacions amb grups clandestins i polítics com Jordi Pujol, Joaquim Molas o Jordi Solé Tura.
Durant la seva trajectòria com a advocat va defensar persones al Tribunal d’Ordre Públic de Madrid, sobretot estudiants. L’any 1975 decideix vincular-se amb la política i accepta la proposta de Josep Pallach de formar part del Partit Socialista de Catalunya-Reagrupament. La mort sobtada de Pallach l’obliga a rellevar-lo com a secretari general. L’any 1978 el PSC-Reagrupament es va fusionar amb el PSC-Congrés i la Federació Socialista Catalana del PSOE per fundar el PSC.
Verde va ser escollit diputat al Congrés i com a tal va formar part de la Comissió dels Vint, un grup de diputats i senadors escollits en les primeres eleccions democràtiques després del franquisme que van elaborar l’avantprojecte de l’Estatut de Catalunya de 1979. Més tard va formar part dels primers eurodiputats catalans, raó per la qual se li va concedir la Creu de Sant Jordi el 2011. Abans, Granollers el va reconèixer amb la Medalla de la Ciutat el 2005.
Verde va arribar a ser vicepresident del Parlament Europeu, entre 1992 i 1999. Va morir a Barcelona l’1 de febrer de 2017, als 88 anys.